Tidligere i " Terminator: The Sarah Connor Chronicles":
Hvornår er det så passende, at jeg kan leve mit liv?
Ved du, hvad kun esktremt sjældent sker med computere?
At de krydser gaden for rødt.
Jeg vil gerne snakke med dig angående et tilbud.
Jeg ønsker, at mit firma skal føre verden ind i det næste århundrede.
Og jeg er ret overbevist om, at du er en hævn-engel.
Min far sov med en pistol under sin hovedpude.
Han kunne ikke tage en pille mod sin sygdom.
Der var ingen medicin, som kunne lindre hans smerte.
Han efterlod blod, sved og en del af sin sjæl i et fremmed land.
Min far snakkede aldrig med mig om den krig, han havde kæmpet i.
Han snakkede ikke med nogen.
Altid på vagt. Altid tavs.
Er her nogen?
Jeg havde aldrig troet, jeg skulle følge i hans fodspor.
Dr. Boyd Sherman. Børnepsykolog og familieterapeut.
Hvad er hans forbindelse til Skynet? Ven eller fjende?
- Jeg ved det ikke. - Skynet har ingen venner.
Men det har fjender. Og hvad er det modsatte af fjender?
- Venner. - Vi ved det ikke.
Vi ved bare, at hans navn står på listen.
Alle andre på listen har været mål for Skynet og har haft brug for beskyttelse.
Ikke alle behøver beskyttelse. Nogen har brug for...
Vi ved ikke noget endnu.
Drej hovedet lidt.
Perfekt.
Lidt mere.
Perfekt.
Og så et smil.
Et lidt varmere et. Mere. Mere.
Skidt med det.
Drej lidt til venstre.
Perfekt.
Kan vi tage et par af barnet?
Glimrende.
Vil du med på billederne sammen med din mor?
Hvad siger tiden?
Nej.
- Det ser ellers sjovt ud. - Nej det gør ej.
- Okay. Hold mig underrettet. - Savannah. Kom her.
Savannah.
Sæt dig her.
Nej.
- Savannah. - Ma'am?
Sæt dig her.
Vi skal nok ikke presse hende.
- Tak. - Tak.
Du har et barn.
Ja.
Hvad laver du med det?
Det?
Han. Leo.
Han havde det svært under skilsmissen.
Nogle dage havde jeg lyst til at slå ham ihjel.
Men vi opsøgte en.
En ren mirakelmager. Du kan få hans nummer.
Hvem vil begynde?
Lkke for noget, men jeg er ikke sikker på, terapi er noget for os.
Det er helt i orden.
Du kan jo fortælle os lidt om dig selv.
Jeg har været familierådgiver i 20 år.
Jeg begyndte oppe nordpå i Californien.
Nordpå? Silicon Valley?
På veteranhospitalet i Livermore.
Militæret?
Hernede har jeg næsten kun behandlet civile.
Det er krigen i Irak dog ved at ændre på.
Har I famlie, som er ved militæret?
Din far?
Han er død.
Det er jeg ked af at høre.
Er det noget, I vil snakke om?
Det er lang tid siden. Vi har klaret os alene i nogen tid.
Det må være svært.
Man vænner sig til det.
- Gør man? - Jeg har vænnet mig til det.
Det er okay.
Er der andet, jeg bør vide?
Er der andet, vi bør vide?
Hvis vi beslutter os for at fortsætte, -
- så vil jeg gerne se jer individuelt.
Er det noget, I kunne tænke jer?
Jeg har tid i morgen, hvis I har lyst.
Det lyder fint.
Lad mig lige komme med.
Du må finde en anden. Den elevator er fyldt.
Vis mig et træ.
Glad.
Sjovt.
Vær venlig at tænde lyset.
Det er en uventet opførsel fra programmet.
Den kunstige intelligens reagerer med tilfældige billeder.
Vi ved ikke, hvad de betyder, eller hvorfor det reagerer sådan.
Vi ved dog, at når vi tester den kunstige intelligens, -
- så øges udregningstiden, -
- mens kvaliteten falder.
Den bruger mere tid på at udføre mindre.
Ja, sådan kan man vel godt sige det.
Det gjorde jeg lige.
Ja, nemlig.
Jeg behandler mange børn.
De har alle sammen noget, der tynger dem.
Nogle gange ved de, hvad det er, andre gange gør de ikke.
Det hjælper at snakke om det.
Hov.
Din snørebånd er gået op.
Ved du, hvordan man snører dem?
Skal jeg vise dig det?
Nå, -
- lad os se, hvad jeg gemmer herovre.
Der er dukker.
Farvebøger.
Og nogle kort med ansigter på.
Glad.
Trist.
Bange.
Bare leg med det hele.
Så snakker jeg lige med din mor.
Det kommer til at tage noget tid.
Jeg kan vente udenfor.
Mere tid end bare i dag.
Jeg venter udenfor.
BANGE
Hvor har du været?
Ude at løbe.
Du har været væk i seks timer.
Jeg er vist ikke så hurtig.
Jeg løb tilbage til Shermans hus.
Jeg fandt ikke ud af noget. Hvordan var han?
Nysgerrig. Klog. Irriterende.
- Altså god til sit arbejde. - Bedre end vi var.
Vi aflytter hans kontor. Men vi mangler stadig listen over patienter.
- Tager I tilbage? - Jeg har ikke specielt lyst.
Der er ikke sket noget.
Jeg ville bare rense den. Jeg troede, jeg havde sikret den.
Det er bare et brandsår fra patronhylstret.
- Vil du være pigen? - Hvor er hendes mor?
Det ved jeg ikke. Hvor tror du, hendes mor er?
Hun arbejder.
Okay.
Hun bryder sig ikke om den måde, hendes mor ser på hende på.
Hvordan ser hun på hende?
Hun vil fortælle dig en hemmelighed.
Okay.
Jeg vil have min gamle mor tilbage.
Din datter er meget smuk.
Tak.
Hun ligner sin mor.
Ja.
Det gør hun.
Jeg skal lige snakke med din mor.
Vent her.
Hvad er dine stærkeste minder fra din barndom?
Mine stærkeste minder?
Ja, hvad husker du bedst? Hvad står klarest i erindringen?
Hvorfor spørger du?
Savannahs fars død er hendes klareste erindring.
At høre om det, begravelsen.
Hun er så ung og kan ikke få det på afstand.
Vi kan jo ikke få hende til at blive ældre hurtigere.
Jeg er sikker på, du er trist.
Men du må gøre det klart for Savannah, at hun ikke også har mistet sin mor.
Du der.
Kender du den med egernet og træet?
Jo, altså, -
- man laver en løkke, og det er træet.
Egernet løber rundt om træet.
Det hopper ned i hullet -
- og lister ud på den anden side.
Savannah.
John.
- Det sædvanlige? - Ja, Tak.
- Hej skat. - Hej.
Løb over til din søster.
- Jesse? - Hej, skat.
Hvad laver du her?
Hvorfor har Connor sendt dig tilbage?
Hvorfor sendte han dig tilbage?
Du er her. Du må vide det.
Det har ingen fortalt mig.
Du tog afsted uden at sige farvel.
Jeg fik besked på at arrangere et skjulested og vente.
Jeg ved ikke på hvad.
Jeg venter.
I parken.
Spiser hotdogs.
Hvad med dig?
Hvad har Connor sat dig til?
Connor har ikke sendt mig tilbage.
Har han ikke? Hvad mener du?
Det er da nyt.
Ikke for mig.
Der er metal overalt.
På jagt efter os.
Samarbejdende med os.
Connor har minimum en på hver af de centrale baser.
En af dem vendte sig imod os og slog halvdelen af os ihjel.
Bird.
Cullie.
Det er fra den samme granatsplint, som dræbte Cullie.
Hvordan kom du tilbage hertil?
Cullies brother. Han arbejder med tidsmakiner.
- Det var også ham... - Som sendte dig tilbage.
Det ved jeg.
Er du absenteret?
Jesse, stak du af?
Fra krigen?
Jeg har brug for hvile.
Du er soldat.
Du kæmper.
Ikke længere.
Når det hele slutter, -
- vil jeg være sammen med dig.
Jeg beder dig, Derek.
Jeg vil ikke have, at det hele slutter, Jesse. Ikke igen.
Da jeg viste dig herind, noterede du dig, hvor udgangene er.
Det gør alle krigsveteraner. Hver eneste dag.
Tja, men jeg er altså ikke krigsveteran.
Nej, selvfølgelig ikke.
Men det var din far, ikke?
Krigsveteraner er dem, der vender tilbage, ikke?
Min far vendte aldrig tilbage, så...
Det var min fejl. Beklager.
Det havde du ikke i går. Hvad er der sket?
Jeg har bare brændt mig.
Det var et uheld, mens jeg lavede mad.
Hvad lavede du?
Hvad? Hvad har det at sige?
Jeg er bare nysgerrig.
Jeg kogte vand til pasta.
Hvorfor tror du, din mor tog dig med herhen?
Det ved jeg ikke. Hun fortæller mig ikke alt.
Hvorfor tror du, du er her?
Det ved jeg ikke.
Laver du meget mad til jer derhjemme?
Er det en rolle, du påtager dig?
Hvad?
Hvad er din rolle i familien? Hvad gør du?
Gør?
Jeg går i skole. Er sammen med venner.
Jeg er som alle andre unger.
Er du?
Tror du, jeg lyver? Du kan jo tjekke mit pas?
Det, jeg mener, er bare, -
- at nogle børn, som har mistet en forælder, føler et pres -
- for at skulle overtage den fraværende forælders rolle.
De...
Ja, de bliver voksne hurtigt.
Pudsigt at du sagde pas, -
- hvor mange unge ville sige kørekort.
Har du nogle gange lyst til at løbe væk? Flygte?
Hele tiden.
Hvorfor? Hvorfor vil du flygte?
Du skal vide, at alt, du siger, forbliver mellem os.
Du kan være tryg her.
Nej.
Det kan jeg ikke nogen steder.
Vidste du, at 60 procent af selvmord blandt unge begås med en pistol?
Han troede, den var sikret. Det var et uheld.
Første gang, man forsøger, kan det ligne et uheld.
Hvorfor tager det så lang tid?
Må jeg lige snakke med dig?
Jeg vil gerne se John igen.
Alene.
John? Hvorfor?
Jeg vil faktisk gerne se jer alle sammen igen.
Jeg tror, din datter har en form for social dysfunktion.
Det er for tidligt med en diagnose, men hun udviser tegn på Asperger.
Og John?
Det kan lyde underligt, -
- men han minder om de veteraner, jeg har behandlet.
Krigsveteraner.
Ja, Særligt fra Vietnam.
Den måde han betragter et lokale på, hans agtpågivenhed.
Hans kropsholdning.
Kender du til tidligere tilfælde af voldsepisoder?
Han er aldrig blevet mishandlet, hvis det er det, du mener.
Nej, slet ikke. Det antyder jeg ikke.
Tak for hjælpen.
Drengen har behov for at snakke. Måske ikke med mig.
Men med nogen.
Vi snakker sammen.
Det er ikke nok.
De mærkeligste ved hende?
Tjo, -
- i betragtning af hendes arbejde med teknologi, så er hun lidt gammeldags.
Det passer ikke.
Cykel eller bil?
- Cykel. - Elektrisk eller akustisk?
- Han tror, han er så klog. - Nej, nej.
Jeg kender dig bare godt.
Fortæl om hvordan du arbejder derhjemme.
Kom nu. Fortæl.
Min far var slagter.
En af de ældste slagterbutikker i Edinburgh.
VI havde ikke penge til at købe skoleudstyr.
Hun skriver på slagterindpakningspapir.
Med en blyant lavet af olie.
Jeg kan bare godt lide lugten.
Ms. Weaver, der er brug for dig i laboratoriet.
Den vil ikke køre nogle af testene.
Den bliver bare ved med at vise billeder og løse ligninger.
Måske skulle vi overveje -
- at kassere den og begynde forfra.
Det kunne være, jeg også skulle kassere holdet her?
Eller lyder det lige så uovervejet?
Det mærkeligste ved hende?
I betragtning af hendes arbejde med teknologi, så er hun lidt gammeldags.
- Det passer ikke. - Cykel eller bil?
Far rører hele tiden ved din mave.
Gør han?
Prøver han at give mig et knus?
Kom nu. Fortæl.
- Det ved jeg ikke. - Det tror jeg, han gør.
Hun skriver på slagterindpakningspapir.
Med en blyant lavet af olie.
- Hvornår skal vi hen til Sherman igen? - Det skal vi ikke.
Patientlisten var et blindspor.
Han har kodet navnene. Optagelserne har været ubrugelige indtil videre.
- Men vi fortsætter med at lytte. - Jeg kan presse ham.
- Få noget ud af ham. - Hvad for eksempel?
Det ved jeg ikke. Der er en grund til, han står på den væg.
Det kan være, der er en Triple-8 i røven på ham.
Eller måske først om et halvt år. Der er ikke nogen tidsplan på listen.
Vil du bare give op?
Vi ved ikke, hvad Skynet vil med ham. Vi kan ikke stole på ham.
Det kan være, han er på listen, fordi han hjælper John.
Hjælper John?
Hvad får dig til at tro, John har brug for hjælp?
Hvad får dig til at tro, jeg ikke har?
Har du det?
Du kan godt snakke med mig, John.
Det har du altid kunnet.
Det behøver jeg ikke.
Jeg havde engang en ven.
Vi gravede tuneller sammen.
Han var den sejeste mand, jeg nogensinde har kendt.
En dag gik han ud for at tisse, -
- og så besluttede han sig pludselig for at blæse sin hjerne ud.
Uden videre.
Han kæmpede og kæmpede og kæmpede for sit liv.
Men så kunne han ikke mere.
John er ikke selvmorderisk.
Nej.
Men hvad er han?
Han er ikke en dreng. Ikke en mand. Han er ikke soldat.
Han har ændret sig.
Han har set sin mor dræbe et menneske.
Jeg skal nok lade være med at skrige.
Skal du af?
Jeg skal nedenunder.
Jeg må bede dig stå af her.
Naturligvis.
Vi er ved at udvikle en kunstig intelligens, der kan interagere.
Det er lige som et barn.
Dens neurale netværk skal optrænes i at genkende billeder.
Det står mig stadig ikke helt klart, hvorfor du bad mig komme.
Vi var i gang med at optræne den, og så stod den af.
Nu -
- viser den bare dem her.
Er det sjovt?
Det er det, hvis man forstår joken.
Den stiller et spørgsmål.
Spørgsmålstegnet betyder "hvorfor".
Ligninger. Det er matematik. Bøger er... Tja, bøger.
Og billederne her symboliserer tristhed.
Sætter man det sammen, får man: "Hvorfor er en matematikbog så trist?"
Det er en gåde. En joke. Jeg fik den fortalt af en i tredje klasse.
I 3-4-årsalderen begynder børn at stille spørgsmål.
Men din kunstige intelligens ser ud til at være mere avanceret.
Den kan genkende humor. Det sker ikke før...
Ja, faktisk er der nogen, som aldrig udvikler en humoristisk sans.
Hvis det var en af mine patienter, -
- ville jeg sige, det var et begavet barn, som keder sig.
Den underholder sig selv.
Det er selvfølgelig ikke muligt. Det er bare en maskine.
Ja. Umuligt.
Hvorfor er en matematikbog så trist?
Fordi den er fuld af problemer.
Hvorfor? Hvorfor vil du gerne flygte?
Du skal vide, at alt, du siger, forbliver mellem os.
Du kan være tryg her.
Nej.
Det kan jeg ikke nogen steder.
Føler du dig ikke tryg, når du er sammen med din familie?
Min familie? Tryg?
Din mor lader til at være en stærk kvinde.
Gør det dig ikke tryg?
Måske, hvis det var det, hun ønskede.
Det sidste, hun ønsker, er, at jeg skal føle mig tryg.
Det har jeg svært ved at tro.
Hun har sikkert ret.
Det har hun altid.
Frygt kan være en god ting.
Den kan holde dig i live på en dårlig dag.
Har du den slags dårlige dage?
John?
Jeg...
...tænkte på dengang vi mødtes.
Du fandt mig udenfor bunkeren.
Dengang du var ude for at tisse og næsten fik overbevist dig selv om -
- at æde din pistol?
Jeg har vist aldrig fået takket dig for, hvad du sagde den dag.
Så vidt jeg husker, sagde jeg ordret:
"Din lynløs er åben."
- Ja. - Det var den også.
Findes der et ord, for det vi lige gjorde?
Et ord?
For det vi lige gjorde.
Ja, jeg kan komme på et par stykker.
- Kan du? - Vil du høre dem?
Nej.
Jeg vil have et nyt ord.
Er det din måde at slippe af med mig på?
Du skal nok forsvinde, når det er tid.
Hvad skal vi med et nyt ord?
Jeg er sikker på, du stadig vil gøre det, hvis jeg bruger et af de gamle.
Det kan være, jeg vælger at misforstå dem.
De gamle ord.
Jeg har fået et nyt liv, Derek. Jeg vil have nye ord.
Prøv at finde på et. Så kan det være, jeg giver dig lov til at blive.
Jeg er tørstig.
Vil du hente mig noget at drikke?
Jeg har aldrig set noget lignende.
Det er til min datter.
Jeg er sikker på, hun vil kunne lide den.
Tror du?
Jeg ved ikke, hvad hun kan lide.
Hvordan går det med jagten på robotter?
Det giver ingen mening.
Hvis du har brug for noget, så bare sig til.
Jeg har et enkelt spørgsmål.
Kælderen.
Hvad foregår der dernede?
Det virker som om, der er ret strikse sikkerhedsforanstaltninger.
Det er der god grund til, mr. Ellison.
Vi er ved at bygge noget.
Held og lykke med jagten.
Jeg beklager forvirringen. Min sekretær er her ikke i dag.
Der kommer en fra vikarbureauet.
Er alt i orden?
Du sagde, jeg kunne være tryg her, ikke?
- At jeg kunne sige hvad som helst? - Det er rigtigt.
Du skal vide, at min mor ikke vil have, jeg kommer her.
Hun er bekymret.
For dig?
For alle.
Hvad med din søster?
Er hun også bekymret for hende?
Min søster er -
- stærkere end mig.
Der var nogen, der brød ind hos jer.
Hun havde glemt min fødselsdag.
Det troede jeg.
Hun sendte min søster ud for at købe en kage.
Vi var alene, da en mand brød ind.
Han ville have computerudstyr.
Han bandt os.
Hvad skete der så?
Lkke noget.
Der skete ingenting.
Han fik, hvad han var kommet efter og slap os fri.
John, -
- nogle gange føler børn, at de bør -
- beskytte deres forældre.
Men det er ikke din opgave.
Du er ikke krigsveteran.
Du er ikke...
Du er ikke soldat.
Du skal have lov til at være et barn.
Nej.
Jeg ved, papirerne er her.
- Nej. Det er spild af tid. - Det er ikke spild af tid.
Den var ude efter dr. Sherman.
- For at dræbe ham. - Eller for at beskytte ham.
Uanset hvad det er, han må eller ikke må, så kan han gøre det nu.
Indtil videre.
Den får vi næppe noget svar ud af. Hvad har du gjort ved den?
Intet.
Da jeg fik adgang til den, selvdestruerede den.
- Det er en ny model. - Som kan selvdestruere?
Skynet ønsker åbenbart ikke, at jeg omprogrammerer i fremtiden.
- Sådan kan de sætte en stopper for dig. - De bliver åbenbart dygtigere.
Det bør vi også blive.
Så er tiden gået, Savannah.
Vi ses i næste uge.
Kan du lige lege lidt, Savannah? Jeg vil godt snakke med doktoren.
Jeg er meget imponeret over dit arbejde.
Du har også selv gjort et godt stykke arbejde.
Savannah virker gladere.
Jeg formoder, du har arbejdet hårdt på at vise hende den mor, hun kendte -
- før sin fars død.
Det har jeg, ja. Men det var ikke dit arbejde med Savannah, jeg tænkte på.
Jeg tænkte på den indsigt, du viste i det projekt, jeg arbejder på.
Jeg kunne godt bruge en med dine evner på mit hold.
Jeg er meget beæret, men jeg har et ansvar over for mine patienter.
Så som konsulent.
Du sammenlignede den kunstige intelligens med et barn.
Hjælp mig med at opdrage det.
Du er vel klar over, at du taler med en mand, som ikke engang kan -
- betjene en græsslåmaskine?
Bare tænk på den som en patient. Så skal du nok klare det.
Da jeg var barn, lavede jeg min hjemmeregning på slagterindpakningspapir.
Min far havde det med hjem fra arbejde.
Jeg kunne lide papirets duft.
Det er min klareste barndomserindring.
Hvad duftede det af?
Koblod.
I 1678 diagnosticerede læger den mentale lidelse, soldater led af, -
- som nostalgi.
Hjemve.
En længsel efter at vende tilbage til fortiden.
Krigens grusomme virkelighed er, at man ikke kan vende tilbage.
Tilbage til uskylden.
Det, som er mistet, er mistet for evigt.
Som den gjorde ved min far, har krigen suget alt blod ud af mig.
Ingen ord kan trøste mig.
Ingen ord kan tilgive.
Ingen ord.
Det overraskede mig, at du ringede.
Lad mig høre hvorfor du er kommet.